- Jeg går på markedet, Idella. - Ja, frue.
Kom De noget til, miss Daisy?
Sådan, ja.
- Vend tilbage til jeres arbejde. - Ja, frue.
- Mor. - Nej.
- Mor. - Nej!
Det er et mirakel, du ikke ligger på hospitalet eller hos bedemanden.
Agurkerne er flotte i år.
Brillerne har ikke engang en ridse.
- Det var bilens skyld. - Mor, du glemte at skifte gear.
Sådan noget vås.
- Idella, vil du have en saltagurk? - Ikke til mig.
Så stiller jeg et glas til dig, som du kan tage med hjem til William.
Du bakkede bilen lige ind i Pollacks gård.
Du skulle ikke have taget LaSallen fra mig, den opførte sig ordentligt.
Biler opfører sig ikke. Folk opfører sig.
Du molestrerede selv den Chrysler.
Ja, ja, tro du bare det.
Du har lige kostet forsikringsselskabet 2700 dollars.
Du er i højeste risikogruppe. Ingen vil forsikre dig efter det her.
Det siger du bare for at være ond.
Så siger vi det. Det er alt sammen noget, jeg finder på.
Se bare derude i indkørslen!
Samtlige forsikringsselskaber står på nakken af hinanden -
- i håbet om at kapre dig.
Du skal ikke stå i mit spisekammer og lyve, så stærkt som en hest kan rende.
I orden. Jeg må også tilbage til kontoret.
Florine får et anfald, hvis jeg ikke kommer hjem til tiden i aften.
- Har I lagt planer for i aften? - Ansleyerne holder middagsselskab.
- Så er hun vel i den syvende himmel? - Hvad mener du?
Når hun kan få lov til at omgås de episkopale.
Du er noget for dig selv, mor. Jeg kigger forbi i morgen aften.
Du kan da ikke vide, om jeg er her. Jeg har andre mennesker i mit liv.
Godt, så ringer jeg først.
Men vi må altså tage en alvorlig snak om det.
- Nej! - Mor.
Jeg har brug for Dem nu. Jeg har en tid ved skønhedssalonen.
Jeg var så afgjort ikke klar over, at man skal ringe to timer før!
Hvorfor kalder I jer en taxacentral, når I nu ikke kan sende en taxa?
Hvorfor ringer De ikke til Deres søn? Han ville sørge for det.
Det er ikke nødvendigt.
Jeg aflyser aftalen og sætter mit hår selv.
Af og til tror jeg ikke, at Gud gav Dem mere forstand end en citron.
Runde to. Den tager jeg.
Og Bambus fem.
Det er vist ikke lige min dag til mah jong.
Tak, fordi I ville komme her igen. Jeg er helt udstødt uden min bil.
- Pjat med dig. - Hvornår får du dig en ny?
Det ved jeg ikke. Boolie er noget så sløv.
Jeg tager dig med til synagogen i morgen.
Det er sødt af dig.
- Hej, mor. Er du der? - Det er bare os.
- Hvorfor ringede I ikke? - Vi kan ikke blive.
- Nej, det kan jeg se. - Familien Miller holder høstfest.
Jeg fik kostumerne syet. Ser din lille guldklump ikke sød ud?
Det er ikke lige det ord, jeg ville vælge.
Den nye Graham Greene? Den vil jeg også gerne læse.
Du kan ikke låne den, jeg skal aflevere den i morgen.
- Skal jeg aflevere den for dig? - Nej tak. Jeg tager sporvognen.
For pokker, mor. Lad nu være med at være så stædig. Du ved udmærket...
Gå nu bare med jer. I må ikke lade hestene vente.
- Farvel. - Farvel.
Hvordan er det med døren?
Prøv at rokke lidt med den.
- Oscar? - Ja, sir. Jeg er her.
- Har du det godt? - Nej, jeg sidder fast.
Prøv at pille ved løftearmen.
Den er helt udpillet. Jeg har prøvet alt, hvad jeg kan.
Ring til Bell Elevator.
Det har jeg gjort. De har travlt, men vil komme her ved ettiden.
- Sagde De, det var et nødstilfælde?! - De behøver ikke råbe ad mig.
Det var ikke mig, der ødelagde elevatoren.
- Har du varerne til Davison Paxon? - Indpakket og klar til levering.
Jeg sagde, de fik dem i går. Ring til Bell igen.
- Oscar? - Jeg kan godt høre dig.
Se derop, hvor døren burde lukke. Der hænger en lille dingenot deroppe.
Vent lige lidt... Ja, den er lige her.
Få fat i den og mas den ind. Mas den ind, indtil den griber fat.
- Så er det gjort. Hvad så? - Så bruger du løftearmen.
- Undskyld, arbejder du her? - Nej, sir. Det er Hoke.
- Hoke Colburn, sir. - Hvorfra ved du alt om elevatorer?
Jeg arbejdede for Avondale mejeri. Deres elevator var værre end den her.
- Husker De ikke, jeg nævnte Hoke? - Naturligvis.
Undskyld mig, men... I er da jøder, ikke?
- Jo, det er vi. Hvorfor spørger du? - Jeg vil hellere arbejde for jøder.
Folk siger godt nok, jøder er nærige og alt det der, -
- men det skal de ikke sige til mig.
Det glæder mig.
Hvad lavede du i dit seneste job?
Jeg arbejdede for dommer Harold Stone. Han var også en jødisk gentleman.
Kørte du for Stone?
I næsten syv år! Gjorde det stadig, hvis han levede endnu.
Mrs. Stone bad mig flytte med hende ned til Savannah.
Min kone var død på det tidspunkt.
Men jeg sagde pænt nej tak. Jeg ville ikke væk fra børnebørnene.
- Dommer Stone og min far var venner. - Det siger De ikke?!
Sæt dig ned... Ikke nu, miss McClatchey.
Oscar sagde, De havde brug for en chauffør til Deres familie.
Skal jeg køre Deres børn i skole? Køre Deres kone til skønhedssalonen?
- Jeg har ingen børn... - Sikke en skam!
Men De er stadig ung, ingen grund til bekymring.
Tak. Det vil jeg så lade være med.
Jeg har brug for en chauffør til min mor.
Deres mor?
Hvis jeg må være så fri, hvorfor ansætter hun ikke selv en chauffør?
Det er en lidt svær situation.
Så hun er gået en smule fra snøvsen? Det sker jo, når de bliver ældre.
- Du kan tro nej. - Det var da godt.
Hun er for frisk, det er problemet.
- Hoke, der er noget, du skal forstå. - Ja, sir?
Min mor er en smule... overspændt.
Sagen er, at du arbejder for mig.
Hun kan sige lige, hvad hun vil, men hun kan ikke fyre dig.
- Er du med på det? - Ja, sir.
Det er jeg i hvert fald. Det skal De ikke bekymre Dem om.
Hun får ikke lov til at løbe om hjørner med mig.
Jeg kan huske, da jeg var dreng nede omkring Macon.
Jeg havde brydekampe mod svinene før slagtningen.
Og der var ikke et eneste svin, der slap væk fra mig.
- Hvordan har du det, Idella? - Jeg lever.
- Hvor er den nye støvsuger? - I skabet.
- Hun vil ikke røre den. - Ikke når den giver mig stød.
Den virker fint for mig.
Så kan du jo bare gøre rent, og så overtager jeg direktørstolen.
- Hvor er mor? - Deroppe.
Du ved vel, hvem det er?
Jeg er straks tilbage, Hoke.
Godt, jeg ikke er i dine sko.
Jeg gjorde det ikke, om så selveste Jesus bad mig om det.
Godmorgen, mor.
Jeg vil bare have, du kommer ned og hilser på ham.
Hør nu godt efter. Medmindre de har omskrevet forfatningen, -
- har jeg stadig mine rettigheder.
Selvfølgelig.
Jeg vil absolut ikke have en chauffør, der sidder og hænger i mit køkken, -
- spiser min mad og belaster min telefonregning.
- Jeg hader den slags i huset. - Du har da Idella.
Det er noget andet. Hun er kommet, siden hun gik i ottende.
Vi går ikke i vejen for hinanden.
Og alligevel er der skår i mit bryllupsstel.
Så Idella forsøger bevidst at udradere dit bryllupsstel?
Du skal ikke være fræk!
På Forsyth Street havde vi ikke råd til dem og klarede os selv.
Dem? Have råd til dem? Nu lyder du jo som guvernør Talmadge.
Boolie, var din mund! Jeg har ingen fordomme.
Du skulle skamme dig.
Prøv nu at få det bedste ud af det.
Jeg kendte engang en miss Idella. Derhjemme i Macon.
- Det siger du ikke? - Er du gal, hvor kunne hun synge!
Jeg siger dig, den kvinde havde et ordentligt sæt lunger!
Hun var et helt kirkekor i sig selv.
Det siger jeg dig. Og så var hun fed!
Kvinden var stor som et komfur!
Du skal ikke tale til Idella. Hun skal arbejde.
Hov, hvad tror du, du laver?
Jeg støver bare pæren af, miss Daisy.
Det er da en fjollet ting at tage sig til. Pærer må godt være støvede.
- Kan du så komme ned. - Ja, frue.
Og stil stigen væk, før nogen falder over den.
- Jeg går nu, miss Daisy. - I orden, Idella. Vi ses i morgen.
- Jeg går også nu, miss Daisy. - Godt!
Godmorgen, miss Daisy. Jeg ville lige se til Deres zinniaer.
Lad mit blomsterbed være i fred.
Ja, frue. De har et dejligt stykke jord -
- bag garagen, der bare ligger der og glor.
Jeg kunne plante nogle tomater og...
Hvis jeg vil have en køkkenhave, skal jeg nok selv plante den.
Ja, frue.
Hvad laver du der?
Jeg elsker et hus med billeder. Det gør det til et hjem, miss Daisy.
Jeg vil ikke have, du stikker næsen i mine ting.
- Godmorgen, miss Daisy. - Godmorgen.
- Det var ret koldt i nat, hva' - Hvad ved jeg? Jeg sov.
Ja, frue.
Idella sagde, vi er ved at løbe tør for kaffe og brasso.
- Er vi det? - Ja. Vi mangler også snart silvo.
Jeg ved det.
Jeg tager til Piggly Wiggly med sporvognen.
Med sporvognen! Hvorfor lader De mig ikke køre Dem?
- Nej tak. - Hvad har Deres søn så ansat mig for?
Det er hans problem.
Godt så. Men jeg skal nok finde noget, jeg kan lave her.
Du skal ikke pille ved mine ting.
- Jeg går på markedet, Idella. - Ja, frue.
Miss Daisy, det er da synd og skam.
De har et fornemt Hudson automobil stående ude i garagen.
Det har ikke rørt sig en tomme, siden mr. Werthan kørte det hertil.
Forsikringsselskabet gav Dem en ny bil til ingen verdens nytte.
Det er din mening.
Det er også min mening, at en fin, rig jødisk dame som Dem -
- ikke burde slæbe sig op ad sporvognens trin -
- overlæsset med indkøb. Lad mig tage med og bære poserne for Dem.
Jeg har ikke brug for dig! Jeg vil ikke have dig!
- Og du skal ikke sige, jeg er rig. - Jeg gør det ikke igen.
- Taler I to om det i køkkenet? - Nej, miss Daisy.
Jeg hader at blive diskuteret bag min ryg i mit eget hus!
Jeg er født på Forsyth Street og har prøvet at vende hver en øre.
Min bror tog en kat med hjem.
Vi måtte ikke beholde den. Vi havde ikke råd til kattemad.
Min søster sparede op, så jeg kunne blive lærerinde.
Vi havde ingenting!
Men nu klarer De Dem da fint.
- Hvad laver du dog? - Jeg prøver at køre Dem til butikken.
Hvor skal De hen i dag, miss Werthan?
Jeg skal bare gøre et par indkøb.
Kør nu! Jeg har da tit taget sporvognen med mine indkøb.
Ja, det ved jeg, miss Daisy. Men jeg må lave noget for min løn.
Hvor meget får du?
Det er mellem ham og mig, miss Daisy.
Alt over syv dollars om ugen er det rene røveri!
Det har De søreme ret i.
Især når jeg bare sidder på en stol i køkkenet hele dagen.
Godt så.
Piggly Wiggly og så hjem. Vi skal ingen andre steder.
Jeg elsker lugten af ny bil, gør De ikke det, miss Daisy?
- Jeg er ikke nem at narre. - Nej, det ved jeg!
Min mand lærte mig alt om biler.
Jeg husker alt, hvad han sagde.
Så du skal på ingen måde tro, at du kan...
...du kører for hurtigt, jeg kan godt se det!
Nej, miss Daisy. Vi kører kun med 30 km i timen.
- Jeg kører altid under fartgrænsen. - Ja, frue.
Men her går den ved 55.
Når man kører langsomt, sparer man på benzinen. Det lærte min mand mig.
Vi bevæger os knap nok. Vi kunne lige så godt gå til Piggly Wiggly.
- Er det din bil? - Nej.
- Betaler du for benzinen? - Nej.
Godt! Nogle tror måske, mine åndsevner er ved at sløves.
Men det er stadig mig, der bestemmer, hvad der sker i min bil.
- Hvor skal du hen? - Jeg kører til butikken som aftalt.
- Hvorfor drejede du ikke her? - Piggly Wiggly ligger ikke dernede.
Jeg ved, hvor det ligger. Jeg vil køre min sædvanlige vej.
Det er en omvej!
- Vend om med det samme! - Jeg kan ikke vende nu.
Jeg har kørt til Piggly Wiggly, siden den åbnede.
- Ja, frue. Jeg... - Det er ikke den rigtige vej!
Se, miss Daisy. Der ligger Piggly Wiggly!
- Gør dig klar til at vende bilen. - Ja, frue.
- Pas på den lille pige bag bilen der. - Ja, jeg har set hende.
Hold her.
Øjeblik... Giv mig nøglerne.
Du bliver her ved bilen. Og du taler ikke med nogen om mig.
Nej da.
Hallo, mr. Werthan?
Ja, sir, det er mig. Gæt lige, hvor jeg er!
Jeg har lige kørt Deres mor til butikken.
Åh, De ved, hun strittede lidt imod, men nu er hun inde at handle.
Åh nej, nu kiggede hun ud og så mig stå med røret i hånden.
Nu får hun nok et anfald lige der ved kassen.
Det har De søreme ret i, sir. Det tog mig kun seks dage.
Ligesom det tog Herren seks dage at skabe verden.
Ja, sir. Det er i orden. Farvel.
Dav, Oscar og Junior. Hvordan går det?
Hvordan behandler den gamle dame dig?
Jeg kan da sige så meget, at hun er ekspert i hysteriske anfald.
Hvad er det, der er så morsomt?
Ikke noget, miss Daisy. Vi står bare og fjoller lidt.
Oscar og Junior har i 15 år klaret efterårsrengøringen uden fjollerier.
Lad dem være i fred.
- Tag din jakke på. Vi er sent på den. - Ja, frue.
- Idella, jeg går nu. - Jeg følger tæt efter, Idella.
Hør, Israel! Herren vor Gud, Herren er én.
Han er sådan en dejlig mand. Det var en god, kort prædiken.
Jeg skal nok selv åbne døren. Skynd dig at køre!
- Er der noget galt, miss Daisy? - Nej.
- Er det noget, jeg har gjort? - Nej.
- Jo! - Jeg har da ikke gjort noget!
Du parkerede bilen foran synagogen! Som var jeg dronningen af Rumænien!
Alle så dig. Bad jeg dig ikke vente omme bagved?
Jo, men... Jeg ville bare...
Der holdt også to andre chauffører.
Du fik mig til at ligne et sørens fjols.
Miss Daisy, altså. Guderne skal vide, at De ikke er noget fjols.
Sæt farten ned!
Jeg kunne se, hvad Miriam og Beulah tænkte, da vi kom ud fra synagogen.
Hvad tænkte de?
- At jeg prøvede at virke rig! - Men De er jo rig, miss Daisy.
Vel er jeg ej! Ingen skal sige, jeg er en snob!
På Forsyth Street fik vi ofte fattigmandskost.
Jeg har mangen en gang måttet undvære.
Miss Daisy, hvis jeg nogensinde fik det, som De har...
For pokker da! Jeg ville vise det frem for hele verden.
Det er vulgært! Tal ikke til mig!
Nogle hvide vil jeg aldrig forstå.
Hvabehar? Hvad sagde De? Jeg hørte det godt!
Miss Daisy, hør nu her... De har brug for en chauffør.
Og guderne skal vide, jeg har brug for et job.
Skal vi ikke lade det blive ved det?
Godmorgen, mor. Hvad er der fat?
Nej, jeg tror ikke altid, der er noget galt, når du ringer.
Kun når det er så tidligt.
Hvad?
Godt, jeg kommer så hurtigt, som jeg kan.
Jeg må vist hellere tage derover.
- Farvel. - Kom nu, skat.
Der er ikke sundt at skynde sig om morgenen.
Jeg får alligevel for meget at spise.
Det lyder også, som om hun har brug for min hjælp.
Hvornår har hun ikke det? Hils mor Werthan mange gange fra mig.
Kaffen er ikke frisk.
Nå, du er dog stadig i ét stykke?
Du skal være her, når han kommer. Du skal høre det med dine egne ører.
Høre hvad?
- Han stjæler fra mig. - Hoke? Er du sikker på det?
Jeg kommer ikke med falske beskyldninger. Jeg har beviser.
Denne her! Jeg fandt den i skraldet under noget kaffegrums.
Siger du, han stjal en dåse laks?
Her er den! Jeg vidste, der foregik noget i krogene.
De tager alle sammen noget. Så jeg talte efter.
- Du talte efter. - Ja, først sølvtøjet.
Så mundservietterne og til sidst gik jeg i spisekammeret.
Og det første, jeg fik øje på...
...var et hul her bag limabønnerne.
Så vidste jeg det med det samme.
Der var kun otte dåser laks. Jeg havde ni.
Godt regnet ud, mor. Du fik mig til at springe morgenmaden over -
- bare på grund af laks for 33 cent?
Vil du have de 33 cent? Her er en dollar. Her er ti!
Køb dig et spisekammer fuldt af laks!
Boolie, hvor falder det dig ind?! Står du der og vifter med sedlerne?
Jeg vil ikke have pengene, men mine ting.
- Én sølle dåse laks. - Det var min.
Han får masser af mad hver dag.
Og jeg forklarer altid, hvad han skal tage.
Det er som at have børn i huset. De tager bare, hvad de vil have.
Han indrømmer det aldrig. "Nej, frue. Det kender jeg ikke noget til."
Jeg kan ikke lide det! Jeg har ikke noget privatliv mere!
- Mor! - Forsvar du ham bare som altid.
Jeg giver op. Vil du køre igen, så få fat i forsikringsselskabet.
Tag din elskede sporvogn! Tag en taxa!
Men bland ikke mig ind i det!
Boolie, dog!
Gad vide, hvad han laver her så tidligt om morgenen?
Det er ikke noget godt, det kan jeg godt love dig.
- Godmorgen. - Godmorgen, miss Daisy.
Jeg tror, det endelig klarer lidt op.
Åh, undskyld mig, mr. Werthan. Holder De Dem i gang?
Jeg er bange for, vi må tage os en lille snak.
Godt, sir. Jeg lægger lige jakken. Jeg er straks tilbage.
Miss Daisy, for resten...
I går da De var ude på visit, spiste jeg en af Deres dåser med laks.
Jeg ved godt, De sagde, jeg skulle spise resterne af svinekoteletterne.
Men de var ret stive i det.
Så jeg kørte til Piggly Wiggly og købte Dem en ny dåse.
Skal jeg stille den i spisekammeret?
- Ja tak, Hoke. - Javel, frue.
Jeg er straks klar, mr. Werthan.
Nå, jeg må hellere komme i tøjet. Farvel, min søn.
Ved De hvad, miss Daisy? Der er noget, jeg har tænkt på.
Nu har vi allerede været her på kirkegården tre gange denne måned.
Her er rarest, når vejret er godt.
Ja, det har De godt nok ret i. Det er så sandt, som det er sagt.
Mr. Sigs grav bliver holdt meget fornemt.
Jeg tror, De er den bedste enke i hele staten Georgia.
Boolie har så travlt med at få folk til at tage sig af graven.
- De kalder det "bestandig pleje". - Ja, det skal De ikke gå med til.
Nej, det bør være et familiemedlem, der tager sig af én.
Det får jeg i hvert fald ikke!
Boolie bestiller "bestandig pleje", før jeg når at blive kold.
Hvor får De det dog fra, miss Daisy?!
Hoke, tag den her azalea og plant den ved Leo Bauers grav.
- Er det miss Rose Bauers mand? - Det er det, ja.
Hun bad mig tage den med for hende.
Hvor ligger hans grav, miss Daisy?
Jeg ved det faktisk ikke rigtig. Men det er omkring to rækker dén vej.
Du kan bare se efter gravstenen.
Hvad er der galt?
Ikke noget. Der er slet ikke noget i vejen.
Miss Daisy, De siger altså...
Jeg siger, det er to rækker væk. Der står Bauer på gravstenen.
Bauer, javel, frue.
- Hvordan ser det ud, miss Daisy? - Hvad taler du om?
Jeg taler om, at jeg ikke kan læse, frue.
- Hvabehar? - Jeg kan ikke læse, miss Daisy.
Hvorfor sidder du så altid og kigger i avisen?
Det er jo lige det. Jeg kigger bare.
Af og til regner jeg ud, hvad der står ud fra billederne.
- Du kender da bogstaverne, ikke? - Jo, jeg kan min ABC.
- Jeg kan bare ikke læse. - Hold op med det vås! Jeg bliver gal!
Hvis du kan alfabetet, kan du læse. Du ved bare ikke, at du kan.
Jeg har lært nogle af jordens dummeste børn at læse.
De læste alle godt nok til at finde en gravsten.
- Jo, men ser De, frue... - Navnet er Bauer.
Hvad lyder den "bø"-lyd som?
- B. - Ja, selvfølgelig.
Er, er, er... det er slutningen. Bauer.
Hvilket bogstav lyder som "er"?
Et R!
- Så det begynder med? - B.
- Og ender på? - R.
B-R. "Bø"-"er"... Det lyder endda lidt som Bauer.
Det gør det i hvert fald! Det har De søreme ret i.
- Er det bare det? - Ja.
- Hvad med alt det i midten? - Det tager vi senere.
Nu ved du nok til at finde det. Gå du bare.
Det begynder med B og ender på R.
Der var den. Det var så det.
- Det var morderligt pænt af Dem. - Pjat med dig. Jeg gjorde ikke noget.
Lad os få alt det her ud i bilen. Jeg smelter snart helt væk herude.
Opsedasse.
- Det har jeg sagt! - Ja, frue.
Hvordan kan jeg købe det, hvis du ikke skriver det ned?
- Undskyld, miss Florine. - Skat? Boolie?
- Jeg skal bruge dig her. - Kommer nu, skat.
Ved du, hvad det kræver at holde en julereception?
Det kræver øje for detaljer.
Jeg har sagt, at du skal skrive det ned.
Hvad mere vil du have, jeg skal gøre? Vi har ikke nogen kokosnødder!
- Mon ikke vi kan klare os uden? - Hvorfor skrev du det ikke ned?
Jeg vil ikke stå her første juledag og høre på dårlige undskyldninger.
Du kan måske trylle velkomstdrink frem til 50 gæster uden kokosnødder, -
- jeg kan i hvert fald ikke!
Tag det bare roligt, Katie Bell. Det er altså ikke jordens undergang.
De sørger da i det mindste for, at elselskabet får en glædelig jul.
Miss Florine har sikkert flere lys på det nye hus end alle de andre.
Det er jo absurd! Hvis jeg havde Florines næse, -
- ønskede jeg ikke nogen en glædelig jul.
Jeg glæder mig meget til at holde jul i deres hus.
Ja, det tror pokker. Du bliver den eneste kristne.
- De har da hende den nye køkkenpige. - Florine kan aldrig holde på folk.
Men det kommer jo ikke mig ved. Hun farer rundt til alt for meget.
Haveklubber, Selskab for Unge Kvinder, som om de vil vide af hende...
Men hun kunne aldrig drømme om at lave iste til synagogens søsterorden.
Bare hun ikke har sat sig i hovedet, at hun skal synge i år.
Milde Skaber! Se lige, hvad miss Florine har stillet an.
Hvis hendes bedstefar kunne se det her...
Hvad er det nu, man siger?
Han ville springe op af sin grav og stikke hende en på skrinet!
Springe op og stikke hende en på skrinet!
Hvor får De det dog fra, miss Daisy?
Vent lige lidt.
- Det her er ikke en julegave. - Nej.
Du ved, jeg ikke giver julegaver.
Jeg faldt bare over den i morges. Værsgo, pak den nu op.
Nu har jeg da aldrig... Jeg har aldrig fået en bog før.
- Zainers Lille Skrivebog. - Den har jeg altid undervist efter.
Jeg har gemt et par stykker.
Den er falmet, men den virker.
Hvis du øver dig pænt i at skrive... Du bliver nødt til at øve dig.
- Borgmester Hartsfield brugte den. - Jeg siger mange tak.
Det er ikke nogen julegave. Jøder skal ikke give julegaver.
- Sig det ikke til Boolie og Florine. - Nej, det er mellem os to.
Glædelig jul, mor Werthan.
Bare jeg ikke kaster op...
Glædelig jul, mor.
Hun strittede hårdt imod denne gang. Men det er tid til en udskiftning.
- I vil nok begge savne den gamle. - Det tror jeg nu ikke, jeg vil.
Årh, lad bare være. Du er den eneste, der har kørt i den.
- Det bliver da trist, at den er væk. - Den er ikke væk. Jeg har købt den.
Det har du vel ikke?
Jo, sir. Jeg har lavet en handel med mr. Red Mitchell.
- Hvor meget gav du? - Det er mellem ham og mig.
Boolie, kom og se den her skønhed. Har du betalingen klar, Hoke?
- Ja, sir. - Jeg kommer om lidt.
Hvorfor købte du den ikke bare af mor? Det var da billigere.
Jeg har nok at gøre med hende, som det er.
Jeg skal ikke betale afdrag til hende. Nej, sir, hun er købt på normal vis.
En Hudson er en god bil. Det ved du vel bedre end nogen anden.
Bedre fås ikke.
Og hvis Deres mor ikke bliver glad for den nye, -
- kan jeg køre hende en tur nu og da.
- Det er mægtig pænt af dig. - Ja, De ved, vi gør vores bedste.
- Den er tre minutter over syv! - Ja, frue.
De sagde, vi skulle køre et kvarter i otte.
Senest et kvarter i otte.
Hvorfor i alverden har De slæbt alt det der herud helt alene?
- Hvem skulle måske hjælpe mig? - Herregud da.
Det tager højst fem minutter at læsse bilen.
Vil De da brække både arme og ben, inden vi overhovedet tager hjemmefra?
Jeg hader at gøre tingene i sidste øjeblik.
De pakkede da for over en uge siden. Her, giv mig den.
- Nej, du skal ikke røre den. - Den er flot. Er den til mr. Walther?
Ja, den er skrøbelig. Jeg sidder med den.
- Godmorgen, mr. Werthan. - Du havde nær ikke nået det.
- Jeg troede, det var kvart i otte. - Hun tager rigtig på vej.
Laureen købte den her til mr. Walther. Mor, det er ikke en slange.
Det er vist brevpapir.
Hvor passende. Onkel Walther kan ikke se.
- Måske er det sæbe. - Sødt af dig at udvise interesse.
Begynd nu ikke på det. Jeg kan altså ikke tage med!
- Jeg skal til kongres i New York. - Kongressen begynder først mandag.
Jeg ved også noget mere.
Florine bestilte de billetter for otte måneder siden.
Så "My Fair Lady" er vigtigere end jeres eget kød og blod?
Det skal nok imponere de kristne.
Jeg kan ikke tale med dig, når du er sådan her.
Man venter os til en sen middag i Mobile.
Du skal nok nå det.
De laver sikkert krabber. Det er så besværligt.
- Hun er bare lidt anspændt. - 50 dollars, hvis I nu får problemer.
Du skal ikke vise mor dem. Har du taget et kort med?
- Hun sidder med det på bagsædet. - Den er seksten minutter over syv!
- Du skulle have været Frøken Klokken. - Jeg vil undgå myldretiden.
Det kommer du også til. Ønsk onkel Walther tillykke fra mig.
Har du efterset airconditionen? Jeg har bedt dig gøre det.
Ja, frue. Jeg har efterset det. Men hvad skal det gøre godt for?
Jeg får aldrig lov til at tænde for den.
Farvel.
Held og lykke.
Gode gud...
Drej til venstre.
Nej, til højre! Drej til højre.
VELKOM M EN TIL ALABAM A
Har jeg fortalt Dem om første gang, jeg kørte ud af Georgia?
Hvornår var det?
For et par minutter siden.
Min datter er gift med en drager. Så hun er altid på farten.
New York, Detroit, Saint Louis.
Jeg siger: "Det er alle tiders, Tommy Lee, -
- jeg har bare ikke lyst til at rejse."
Så her sidder jeg for første gang og rejser uden for staten.
Men jeg siger Dem, miss Daisy...
...Alabama ser ikke ud af meget indtil videre.
Idella er knageme god til fyldte æg.
Du fylder dig da også meget godt selv.
Jeg sidder og tænker på første gang, jeg var i Mobile.
Det var til Walthers bryllup. 1888.
1888! Så var De vel nok en lille stump.
Jeg var 12.
Vi skulle køre med tog. Jeg var noget så spændt.
Jeg havde aldrig været til bryllup før og havde aldrig set havet.
Far sagde, at det var den Mexicanske Golf og ikke havet, men hvad så?
Jeg spurgte far, om jeg godt måtte stikke min hånd ned i vandet.
Han grinede ad mig, fordi jeg var så forsigtig.
Så smagte jeg på saltvandet på mine fingre.
Er det ikke fjollet at gå at huske på?
Ikke mere fjollet, end hvad andre folk går og husker.
- Hej, boy! - Ja, sir?
- Hvad laver du med den bil? - Det er min bil, hr. betjent.
Javel, frue. Må jeg se Deres papirer og dit kørekort, boy?
- Hvad hedder De? Wertheran? - Werthan!
Det har jeg aldrig hørt før. Hvad er det for et navn?
- Det er af tysk oprindelse. - Af tysk oprindelse...
Mange tak, frue.
En gammel neger og en gammel jødisk dame, der er ude på tur sammen.
Ikke noget kønt syn!
Gode gud! Der stod, der er 48 km til Phenix City.
Vi skal ikke til Phenix City! Åh gud!
- Måske så De forkert? - Nej.
- Stop bilen. Stop bilen. - Bevar mig vel...
Se, du drejede forkert af ved Opelika.
De drejede af sammen med mig, miss Daisy, og De har kortet.
Jeg var ved at pakke frokosten ud. Kør tilbage.
Der er højest gået en halv time, siden vi drejede.
De har lavet krabber til mig.
Minnie laver altid krabber. De gør så meget for mig.
Nu er det hele ødelagt.
Vi må holde ind til siden.
- Er der noget galt med bilen? - Nej, den fejler ikke noget.
- De må have mig undskyldt. - Hvabehar?
- Jeg må ud og lade vandet. - Det kunne du gøre på benzintanken.
Farvede må ikke bruge toiletterne på benzintankene, det ved De da.
Vi har ikke tid til at standse nu. Vi er der snart, De må vente.
Ja, frue.
Nej.
- Jeg bad dig om at vente! - Ja, jeg hørte Dem.
Hvordan tror De, det er at skulle bede om lov til at gå på toilettet, -
- som var jeg et barn?
Jeg er ikke noget barn, miss Daisy.
Og jeg er heller ikke bare en nakke, De ser på, når De er ude at køre.
Jeg er en mand. Jeg er næsten 70.
Jeg ved, hvornår min blære er fuld.
Nu stiger jeg ud af bilen og går over og gør, hvad jeg skal gøre.
Og jeg tager nøglen med. Og så er den ikke længere.
- Har De det godt, miss Daisy? - Ja, naturligvis.
Er det dig, Slick? Det er Boolie. Hvordan går det?
Tillykke med din fars store dag.
Tak skal du have, Boolie. Tante Daisy!
- Hvad er der? - Boolie er i telefonen.
Hallo! Hej, min søn. Onkel Walther er glad for, du ringer.
Han kan vist ikke komme til telefonen.
- I orden. Hvordan har Hoke det? - Hvordan skulle han da have det?
- Tillykke, onkel Walther! - Jeg må lægge på nu, Boolie.
Ja, det siger jeg til ham. Farvel!
- Godmorgen, miss McClatchey. - Og godmorgen til dig.
Må jeg gå ind til ham?
- Det er mr. Sinclair Harris, sir. - Min fætter Sinclair?
- Hans kone. - Janette.
- Hende, der taler så sært. - Hun er fra Canton, Ohio.
- Hun forsøger at få mig ansat. - Hvad for noget?
Hun spurgte mig: "Hvordan behandler de dig, Hoke?"
De ved, hun lyder, som om hendes næse er tilstoppet.
Så jeg sagde: "De behandler mig rigtig fint, tak."
Og så sagde hun: "Hvis du bliver træt af det, så ring til mig."
- Det var som syv satan! - Jeg syntes bare, De skulle vide det.
- Det var lige godt satans. - Hun er da lettere forstyrret.
Hun sagde: "Du siger, hvad du vil have i løn."
Ser man det. Gjorde du så det?
- Hvad? - Sagde, hvad du ville have i løn?
Årh, hold op, mr. Werthan. Hvad regner De mig for?
Jeg skal søreme ikke arbejde for en dame af hendes ringe karakter.
Men hun fik dig til at tænke over det?
Ja, sir, det kan man godt sige.
- "Sig, hvad du vil have i løn." - Det var lige, hvad hun sagde.
Hvordan lyder 65 dollars om ugen i dine ører?
Det lyder mægtig godt, sir.
Men... 75 lyder selvfølgelig endnu bedre.
Det gør det i hvert fald.
Fra og med denne uge.
Det er vældig pænt af Dem, mr. Werthan.
Det sætter jeg stor pris på. Tak.
Mr. Werthan? ...Har De prøvet, at nogen skændes om at få Dem?
- Nej. - Det er en dejlig fornemmelse.
Runde en.
Runde ni.
- Runde to. - Mah jong.
Du har da også altid heldet med dig, Beulah.
Undskyld mig et øjeblik.
Om jeg begriber, I kan se på det der!
Hvis man ser det et par gange, bliver man fanget af det.
Jeres hjerner kan fordampe hver dag, det skal være.
- Kom ind med kagen nu, Hoke. - Ja, frue.
- Gris nu ikke med de ærter, Idella. - Gør jeg måske nogensinde det?
Se bare hende der. Hun har godt nok et stort hår.
- Hvordan bliver det så skinnende? - Hun vasker det i mayonnaise.
- Årh, hold op! - Jo, hun gør.
Det har jeg selv læst i Life Magazine.
De virker næsten ikke som mennesker.
Jeg går ikke ind i den retssal, og jeg giver ikke op!
Du sidder rigtig i saksen nu. Du myrdede Victor Carlson, -
- og det skal du bøde for. Enten vælger du den lette udvej, -
- eller også går du ind i retssalen og lader mr. Carr -
- skære dig i småstykker. Du har et minuts betænkningstid.
Hvad skete der? Hun er ude på et eller andet, ikke?
- De er ved at ødelægge kyllingen. - Hvad taler du om?
Fileterne ligger alt for tæt, og De har skruet for højt op for blusset.
Pas dig selv.
Ja... det er Deres kylling.
- Tak, Hoke. - Selv tak, frue. God appetit.
Amen.
- Hvem er det? - Godmorgen, miss Daisy.
Åh, Hoke!
Hvad i alverden?
Årh, hva' pokker. Jeg lærte at køre på is, -
- da jeg kørte for Avondale Mejeri. Det er såmænd ikke den store kunst.
De andre folk bumler ind i hinanden, som var de med i en tegneserie.
Jeg tænkte, Deres ild var gået ud.
Så jeg stoppede ved Krispy Kream, så De kan få Deres morgenkaffe.
Det var meget sødt af dig, Hoke.
Vi har ikke fået ordentlig kaffe, siden Idella gik bort.
Jeg kan lave hendes småkager. Og vi kan begge lave hendes kylling.
- Men ingen kan lave kaffe som Idella. - Hvor har De dog ret.
Idella var heldig.
Ja, frue. Det var hun vel.
Hvor går du hen?
Jeg går bare ud og lægger overtøjet.
Jeg ved ikke, hvad du kan lave i dag ud over at holde mig med selskab.
Så vil jeg prøve at få gang i ilden.
Tag, hvad du vil fra isskabet. Det vil alligevel blive dårligt alt sammen.
Og tør op efter dig selv på gulvet.
Hvad tror De, jeg er? Tjenestepige?
Mor, jeg kommer efter dig, så snart min indkørsel er ryddet.
- Bliv, hvor du er. Hoke er her. - Hvordan fanden kom han frem?
Han er meget behændig. Jeg har det fint, jeg mangler intet.
Det må være forkert nummer... Jeg har ikke hørt hende tale pænt om Hoke før.
Jeg talte ikke pænt om ham. Jeg sagde bare, han er behændig.
Helt ærligt, Boolie. Skal du ringe og irritere mig midt i en snestorm?
Tak, Wellborn. Tak, alle sammen.
Jeg er yderst taknemmelig for at blive valgt som årets mand i 1966 -
- af Atlantas forretningsråd. Den ære er overgået mange mægtige mænd.
Jeg troede aldrig den ære skulle overgå mig.
Jeg er bange for, at mit tab heroppe og min forøgelse hernede -
- får mig til at fremstå mere kompetent, end jeg egentlig er.
Men jeg ville nu ønske, at min far og min bedstefar kunne overvære dette.
For 72 år siden lejede de et gammelt spinderi på Decatur Road.
Med omkring 25 vævestole.
De voksede i takt med Atlanta, og også i dag tror Werthan Industies på, -
- at det, vi vil, også er det, som Atlanta vil.
Denne pris beviser bare, at vi har ret i denne antagelse.
Endnu engang tak.
Nå? Hvad er det, der sker? Hvorfor tog det dig så lang tid?
Jeg kan ikke gøre for det, miss Daisy. Det er ét stort rod deroppe.
Hvad er der i vejen? Nu er det snart for sent at tage i synagogen.
Nej, de kommer ikke i synagogen i dag, miss Daisy.
Hvorfor ikke? Hvad i alverden er der galt med dig?
Synagogen er blevet bombet.
Hvabehar? Er synagogen blevet bombet?!
- Det er derfor, vi sidder fast her. - Jeg tror ikke på det!
Det var det, som politimanden deroppe sagde til mig.
Åh gud! Var der nogen derinde? Kom nogen til skade?
Jeg ved det ikke. Det sagde han ikke.
Hvem ville dog gøre sådan noget?
De ved lige så vel som jeg, at det altid er de samme.
Jeg kan huske en gang hjemme i Macon.
Jeg kan vist ikke have været mere end 10 eller 11 år gammel.
Jeg havde en ven, der hed Porter.
En dag hang hans far og dinglede oppe i et træ.
Lige dagen før havde vi alle sammen stået og kastet med hestesko.
Han morede sig rigtigt og lavede fis og ballade...
Han sagde, Porter og mig ville få os en stærk højre arm ligesom ham.
Herre Jemini, der hang han så pludselig oppe i træet.
Hans hænder var bundet bag hans ryg. Fluerne sværmede omkring ham.
Jeg siger Dem, jeg kastede op lige der, hvor jeg stod.
Græd De bare.
Jeg græder ikke.
Hvorfor fortalte du den historie?
Det ved jeg søreme ikke, miss Daisy.
Balladen der fik mig til at tænke på dengang.
Pladder! Det er noget andet med synagogen.
Javel, frue. Hvis De siger det.
Vi ved ikke engang, om betjenten talte sandt.
Hvorfor skulle han dog lyve om den slags?
Du får altid galt fat i tingene.
En eller anden bombede synagogen, og det ved De godt.
Ja, ja, bliv bare ved. Jeg vil ikke høre mere om det.
- De bestemmer. - Tal ikke til mig.
Mor? Hvor er du?
Heroppe.
Goddag, mor. Hvordan har du det?
Hvad er det for et spørgsmål at stille en dame på næsten 90?
- Du ser ud til at have det fint. - Jeg har en tidløs elegance.
Miss McClatchey gav mig beskeden.
- Florine er også inviteret. - Tak.
Hoke må hellere køre os. Der bliver nok et værre mylder.
- Mor, vi må tale om det her. - Tale om hvad?
Er det nu også en god idé?
Du ved, jeg mener, Martin Luther King har udrettet nogle mægtig fine ting.
Boolie, hvis du ikke vil med, så kom da ud af busken og sig det.
Jeg vil gerne med! Du ved, jeg sympatiserer med ham.
Giv nu ikke Florine skylden. Jeg kan ikke gøre det for arbejdet.
Spinderiet ville gå nedenom og hjem, hvis du tog med og hyldede King?
Ikke ligefrem. Men mange af mine forretningsforbindelser er uenige.
De ville måske... fnise lidt i krogene.
Kalde mig Martin Luther Werthan bag min ryg.
Måske ville jeg ikke høre om visse møder i handelsstandsforeningen.
Gamle Jack Raphael fra Ideal Mills er New Yorker-jøde, ikke Georgia jøde.
Alle de kvikke kommer fra New York.
Nogle af drengene ville måske gå over til Jack i stedet for.
Jeg ved ikke... Måske ville det ikke gå så galt.
Men af og til er det sådan, det går.
Hvis vi ikke bruger pladserne, er der andre, der gør det.
Hvis vi ikke bruger pladserne? Må jeg nu heller ikke tage af sted?
- Mor, du må gøre, som du vil. - Ih, tak for tilladelsen.
Må jeg spørge om noget? Siden hvornår er du blevet King-tilhænger?
Der var engang, piben havde en anden lyd.
Jeg har aldrig været fordomsfuld i hele mit liv!
Hvorfor spørger du ikke, om Hoke vil med?
Hoke? Vær nu ikke så fjollet. Han vil da ikke med.
Prøv at spørge ham og se, hvad han siger.
- Så er jeg klar. - Ja, frue.
Boolie sagde noget værre vås her forleden.
- Hvad sagde han da? - Han talte om Martin Luther King.
- Jeg antager, at du kender ham? - Luther King? Nej, det gør jeg ikke.
Det var jeg ellers sikker på.
- Men du har hørt hans prædikener? - Ja, frue.
Ligesom De har. På tv.
Jeg synes, han er vidunderlig!
Hvad vil De frem til, miss Daisy?
Det er så fjollet. Men Boolie sagde, du ville tage med til middagen.
- Har du sagt det til ham? - Nej, det har jeg ikke.
Hvad skulle du også det for? Du kan jo høre ham, når du har lyst.
Jeg synes, det er vidunderligt, som tingene er ved at ændre sig.
Hvad regner De mig egentlig for, miss Daisy?
Invitationen til den middag kom med posten for en måned siden.
Hvis De virkelig gerne ville have mig til at tage med Dem, -
- hvorfor ventede De så med at spørge mig, indtil vi sad i bilen?
Hvabehar? Jeg sagde bare, at Boolie sagde, du gerne ville med.
Næste gang De vil have mig med til noget, så spørg mig på normal vis.
- Tag dog ikke sådan på vej. - Lad det nu bare ligge.
Ærlig talt...
De taler om, at tingene ændrer sig. Så meget har de nu ikke ændret sig.
- Lad mig hjælpe Dem op til døren. - Ellers tak, Hoke, jeg kan selv.
Alle og enhver kan se, at Syden har fremragende muligheder.
Og dog har segregationen betydet, -
- at hele Syden socialt, uddannelsesmæssigt og økonomisk -
- sakker bagefter resten af nationen.
Men blandt de hvide i Syden findes millioner med god vilje, -
- hvis stemmer endnu ikke er hørt, -
- hvis kurs endnu er uklar.
Hvis modige handlinger endnu er usete.
Disse millioner må opfordres til -
- at samle mod til at tale højt og klart -
- og tilbyde den ledelse, vi har brug for.
Historien vil vise, den store tragedie under denne sociale omvæltning -
- ikke var de ætsende ord eller de ondes voldelige handlinger, -
- men den forfærdende stilhed og ligegyldighed fra de gode.
Vores generation må angre -
- ikke bare mørkets børns ord og handlinger, -
- men også den frygt og apati, der prægede lysets børn.
Godmorgen, miss Daisy.
Hoke. Er det Hoke?
Ja, det er mig. Er der noget galt?
Hoke, hvad har du gjort med mine stile?
- Hvilke stile? - Mine stile. Jeg rettede dem i går.
Jeg lagde dem frem, så jeg fik dem med i skole. Hvor har du gemt dem?
Skole? Hvad taler De om?
Børnene bliver så skuffede, hvis de ikke får dem.
De får dem altid tilbage dagen efter. Det er derfor, de godt kan lide mig.
- De har da helt tabt hovedet. - Hvorfor hjælper du mig ikke?
- Hvad skal jeg gøre? - Finde de stile.
Det er i orden, hvis du flyttede dem. Jeg bliver ikke vred.
Men jeg skal i skole nu, ellers kommer jeg for sent.
Hvem tager sig af min klasse? De er jo helt alene, åh gud.
Alt går galt for mig.
Kom her, sæt Dem ned, før De falder og slår Dem.
Jeg er så ked af det. Det er alt sammen min fejl.
Jeg har ikke gjort det rigtigt. Det er så forfærdeligt!
Det eneste forfærdelige her er, sådan som De tager på vej.
Det var min fejl. Jeg kan ikke finde stilene, børnene sidder og venter.
Nej, der er ikke nogen, der venter. De er ikke lærerinde mere.
Det gør ingen forskel.
Miss Daisy, der er ikke noget galt med Dem, hører De?
Du ved ikke noget om det.
Hallo, mr. Werthan? Det er Hoke.
Hvad kan jeg gøre for dig?
- Det er Deres mor, sir. - Hvad er der galt?
- Hun tager helt forfærdeligt på vej. - Det gør hun vel hver dag?
- Det er noget andet i dag, sir. - Jeg kommer med det samme.
Miss Daisy, der er ikke noget galt med Dem.
Deres hjerne slår bare lidt kolbøtter her til morgen.
De bliver Dem selv igen, så snart De vil.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke!
De er en heldig gammel dame, ved De det?
Nej, det hele er noget rod nu. Og jeg kan ikke gøre noget ved det.
Hør nu. De er rig, De har det godt alderen taget i betragtning.
De har folk, som holder af Dem og passer på Dem.
Jeg er til besvær. Jeg vil ikke være til besvær for nogen.
Hvis De vil græde, kan jeg køre Dem ud til plejehjemmet.
Så kan De se, hvordan der er!
Der er garanteret ikke én af dem, der tager sådan på vej.
Undskyld, jeg er så ked af det. De stakkels børn.
Hvis De bliver ved, ringer mr. Werthan efter lægen.
Jeg tør godt love Dem, at den læge vil sende Dem på sindssygeanstalten.
Er det sådan, De vil have, det skal være?
Hoke... har du stadig den Hudson?
De taler om dengang, da jeg først kom her?
Nej, miss Daisy.
Den har stået på bilkirkegården i over 15 år.
Jeg kører i Deres næstsidste bil nu.
En Cadillac fra 1965. Den kører som en drøm.
Du burde ikke køre i noget som helst, så lidt som du kan se.
Hvordan ved De, hvad jeg kan se, medmindre De ser gennem mine øjne?
- Hoke. - Ja, frue.
- Du er min bedste ven. - Nej, miss Daisy...
Nej, jeg mener det virkelig. Det er du.
Ja, frue.
TIL SALG
SOLGT
- Mr. Werthan. - Hoke, godt at se dig.
Du kørte vel ikke selv herud?
Nej, nej, sir. Jeg kører ikke mere. Mit barnebarn kørte mig herud.
Er hun gammel nok til at køre?
- Ja, Michelle nærmer sig da de 37. - Det er da løgn!
Hun underviser i biologi på Spellman College.
- Tænk, det vidste jeg ikke. - Det gør hun, sir.
Det føles nu underligt at sælge huset, mens mor stadig lever.
Ja, sir, det kan jeg forestille mig.
Men hun har jo ikke været inden for døren i næsten to år nu.
Nej, det ved jeg.
Du kan nok ikke besøge hende så tit.
Nej, det kan jeg ikke. Det er svært, når man ikke kan køre.
Der er ikke nogen bus, der kører derud.
Nu tager jeg så en taxa, så tit som jeg kan.
Jeg er sikker på, hun sætter pris på det.
Hun har gode dage og knap så gode dage.
Men hvem har ikke det?
Hvordan går det? Goddag.
Glædelig thanksgiving, mor.
- Se, hvem jeg har med. - Godmorgen, miss Daisy.
Nå, har De haft travlt med det ene og det andet?
Det har hun i hvert fald. Hun går til smykkefremstilling.
Hvor mange gange om ugen er det?
Hun laver alt muligt. Brocher, armbånd...
- Hun er en rigtig lille guldsmed. - Det er da fint.
Sådan, mor.
Hoke, jeg kom til at tænke på dig her den anden dag.
- Jeg så en stor truck fra Avondale. - Det siger De ikke?!
Ja, et ordentligt monstrum. Den må have haft 16 hjul.
Hold da helt op, sir!
Hvordan ville du mon syntes om at køre sådan en?
Hoke kom for at besøge mig. Ikke dig.
Det er vist en af hendes gode dage.
Florine bad mig hilse og ønske dig glædelig thanksgiving.
Hun er i Washington. Nu arbejder hun jo for republikanerne.
Åh gud!
Boolie... gå hen og charmér sygeplejerskerne.
Hun vil have dig for sig selv.
Du er noget for dig selv, mor.
- Betaler Boolie dig stadig? - Hver eneste uge.
- Hvor meget? - Det er mellem ham og mig.
- Det er jo det rene røveri! - Ja, frue.
Det er det i hvert fald.
- Hvordan har du det? - Jeg klarer mig, så godt jeg kan.
Det gør jeg også.
Der er vel ikke andet, man kan gøre, vel?
Nej, se lige der.
De har ikke spist Deres thanksgivingtærte.
Her, værsgo.
Nu skal jeg hjælpe. Jeg har den.
Smager den godt?
Her kommer lidt mere.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service